EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
JUSTITIA-REGIONEN, ASTREA
Leon, se her!
Damer fra hele kontinentet er på vei hit!
De er bare dukker, ikke sant?
Du mener hukommelsesdukker.
De er vakre damer som skriver vakre brev
for klientene sine.
Jeg har hørt at dukkene kler seg pent
fordi de drømmer om å gifte seg med rike menn.
De drar rundt om i verden
og utfører skriveforespørsler.
Først gjorde det meg kvalm.
Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg forsto ikke hvorfor det gjorde meg så sint.
Violet.
Lenge siden sist! Hvordan går det?
Bluebell, Iberis.
Luculia.
Violet.
Jeg beundret arbeidet ditt for prinsessen av Drossel!
Ja!
Jeg leste også om det.
Det er en ære å kjenne deg, Violet.
Hva er det?
Ingenting. Takk for at du spurte.
Er du sikker?
Du virker litt nedfor.
Violet.
Alle sammen!
Velkommen til Justitia observatiorium.
Jeg er Le Verrier, sjef for Shahar observatoriums hovedkontor.
En glede å treffe Dem.
Som dere ser, har hovedkontoret
et bibliotek som spesialiserer seg på bøker om astronomi
fra mange steder og epoker.
Hver dag vedlikeholder arbeiderne i manuskriptavdelingen hver eneste bok.
Ser de en med problemer,
er deres plikt å omgående kopiere og bevare informasjonen.
En svært viktig plikt.
Vi hadde hatt stor nok stab hvis det var den eneste oppgaven,
men i forrige måned mottok vi en enorm mengde
svært verdifulle manuskripter i svært dårlig stand.
Blant dem er manuskripter som går i stykker
så snart man blar om.
Åtti hukommelsesdukker og vår stab på åtti transkribenter
skal jobbe i par med å avkode og transkribere manuskriptene.
Jobben må fullføres på to uker. For å gjøre vår plikt
med å bevare informasjon for våre etterfølgere,
ber vi om deres samarbeid i prosjektet.
Ok.
Nestemann er Kile Zenich.
Du skal jobbe med Iberis Konoue fra Fujimi postkontor.
Til tjeneste.
Hyggelig.
Nestemann er Leon Stephanotis. Du skal jobbe med Violet Evergarden
fra CH postfirma.
En glede å treffe deg.
Jeg drar hvor som helst for å oppfylle forspørsler.
Hukommelsesdukke...
...Violet Evergarden til tjeneste.
Min herre?
Hva er det, Leon?
Ingenting.
Neste!
Bli sittende!
Beklager.
Det går bra.
La oss prøve et manuskript skrevet på et vanlig klassisk språk.
Det er en observasjon av Allys komet for 400 år siden.
Allys komet.
Det stemmer.
Den dukker opp hvert 200. år.
Den blir observert fra Shahar observatorium snart.
Forstått.
- La oss begynne. - Ja.
Jeg avkoder raskt.
Hvis du ikke holder tritt eller jeg synes du er ubrukelig...
Jeg er klar over det.
Vis meg hva du kan.
"Lyspilen skjøt over den mørke himmelen.
Den lange halen kuttet sankt Barbarossas hode.
Ifølge astrolog Ariadna
var lyspilen et dårlig tegn.
Etter at den passerte, spredde pesten seg,
og kongens død rystet landet.
Sankt Barbarossa ble også gjennomboret av lyspilen,
som skilte hans kropp fra hans sjel.
Lyspilen dukket ifølge Ariadna også opp i fortiden.
Ifølge legenden er den kjent for å ha tatt
alvekongen Reinhardts brud.
Lyset brakte død over adelen.
Kvinner ble elskerinner.
Menn ble ofret ved banketten."
"Derfor var det ingen tragedie da den dro.
Alvenes evige rike ble velsignet med et nytt redskap
og dets sjel ville alltid være beskyttet..."
Fortsett, er du snill.
Du klarer visst å henge med.
"Adelens død skapte uro blant folket idet lyspilen skapte frykt."
- Det holder for i dag. - Hundre og førtifire sider.
Min herre.
Vi gjorde akkurat tre dagers arbeid.
Du er svært effektiv.
Virkelig.
Dagens framgang var svært gunstig.
Ett par gjorde tre dagers arbeid.
Fortsett det gode arbeidet i morgen også.
Hei.
Hvordan klarer du å stå etter å ha jobbet så mye?
Å skrive er mindre slitsomt enn å reise.
Vår plikt som dukker er å reise hvor som helst for klienten.
Jeg har alltid med meg kofferten min
på forskjellige transportmidler.
Hvorfor gjør du dette?
Fordi...
...jeg fikk denne rollen.
Først så jeg det som min plikt.
Men jeg ble utsatt for forskjellige følelser sammen med klienter.
Og nå
er jeg betrodd med å bevare fortidens tanker
for fremtidige generasjoner.
Nå forstår jeg
mitt arbeids verdi.
Du har rett.
Men...
...jeg lurer på om jeg er verdig dette vidunderlige arbeidet.
Hva prøver du å si?
At jeg er lei for at Leon er partneren din.
Alle vet at han er ufordragelig.
Han var en foreldreløs
som ikke kunne jobbe her uten støtte fra Shahar.
Han fortjener ikke å jobbe med en vakker kvinne som deg.
Kom innom etter jobben.
Jeg er også foreldreløs. Og...
...jeg har ikke hatt et så priviligert liv som du tror.
Jeg lærte å skrive for noen år siden.
Hvis oppveksten din begrenser hvem du har med å gjøre,
anbefaler jeg at du ikke har med meg å gjøre.
Nei, men du er annerledes.
Moren hans, vet du...
Jeg vet ikke hvordan foreldrene mine så ut.
Du forsvarer ham bare fordi han er partneren din.
Nei. Jeg kommer bare med fakta.
Kom. Hun forstår ikke.
Fant du boken du lette etter?
Ja.
Er du sint?
Nei.
Det er slik jeg ser ut.
Jeg får...
...ofte høre at jeg er uttrykksløs.
Det er slik jeg ser ut.
Vi er...
...litt like.
Gjett hva hun sa?
Hun sa: "Du er søt."
Jeg må invitere henne til observasjonen!
Hei, Leon. Hører du etter?
La oss gjøre vårt beste.
Det er bare fire dager til hun drar hjem.
Det er på tide med lunsj.
Hvorfor spiser du ikke med de andre?
Det er en vane.
Man er forsvarsløs når man spiser og sover.
Man reagerer saktere på fienden.
Fienden?
Jeg var i militæret.
Militæret?
Er det rart?
Selvsagt!
Du ser ut som ei vanlig jente.
"Vanlig"?
Ja.
Bare ei jente.
Vil du se?
Den kommer bare hvert 200. år. Det skjer ikke igjen i din levetid.
Allys komet!
Kometen vi transkriberte om den første dagen.
Det stemmer!
Vil du se den?!
Den er visst utrolig vakker.
Ja, det hadde vært fint.
Virkelig?
Da møtes vi ved internatet klokken 02.00 om tre dager.
Du bør komme.
Sitt her.
Der er Allys komet.
Det er enklest å se kometens hale før soloppgang, når den er i øst.
- Min herre. - Det går bra!
Ikke tenk på det.
Ta litt suppe også.
Du er så snill.
Hva er det du sier?
Jeg er ikke snill.
Jeg er ikke flink med kvinner. Jeg oppfører meg så kaldt.
Husker du samtalen du hadde med de på biblioteket?
Ja.
Det de sa var sant.
Om meg og familien min.
Moren min var en reisende artist.
Hun reiste rundt og danset, sang og opptrådde.
Hun forelsket seg i en mann i denne byen og fikk et barn.
Barnet var meg.
Jeg tror vi var en lykkelig familie.
Men en dag kom ikke faren min tilbake.
Han hadde ansvar for å samle inn dokumenter i Shahar.
Så han reiste rundt og samlet inn verdifulle bøker.
Han var i farlige områder også.
Så da han dro på jobb en gang...
...kom han aldri tilbake.
De sluttet å lete etter ham etter to år.
Mor!
Leon!
Vent på meg, Leon. Jeg kommer tilbake med faren din.
Nei! Ikke gå! Mor!
Mor!
Mor.
Hun elsket faren min høyest av alle. Det var vel derfor hun dro.
Hun tenkte nok aldri på sønnen hun forlot.
Da lærte jeg at kjærlighet gjør folk til tåper.
- Det er derfor jeg... - Min herre,
jeg tror moren din var viktig for deg.
Hva med deg?
Jeg har ingen slektninger.
Men...
...det var en som alltid tok seg av meg.
Selv om vi er atskilt nå.
Er det ikke ensomt å være atskilt?
Ensomt?
Det er en følelse...
...jeg ikke forstår.
Jeg forstår hva slags følelse det er,
men jeg vet ikke om jeg opplever den eller ei.
Mener du det?
Jeg kan ikke lyve.
Tenker du på den personen iblant?
Jeg tenker...
...alltid på ham.
Blir du ikke trist når du ikke ser ham på lenge?
Jo.
Det er slik det føles å være ensom.
Er det å være ensom?
Jeg har følt meg ensom ved å være atskilt fra ham.
Hei.
Hva om du fikk høre at han var i fare i løpet av kontrakten?
Du visste ikke om du kunne redde ham.
Hadde du dratt likevel?
Beklager. Vanskelig spørsmål.
Nei da.
Jeg hadde dratt uansett.
Jeg hadde ikke klart å si unnskyld.
Hans eksistens er hele min verden.
Jeg hadde dødd uten ham.
Det er overraskende.
Du virker ikke som typen som sier sånt.
Er det sant?
Da er det...
Det...
Da betyr det at du elsker...
Jeg tror kometens hale blir lengre.
- Ser du på den, Violet? - Ja.
Jeg har aldri sett en stjerne så nært.
Det er ingen stjerne, men en komet. Vi får aldri se den igjen.
Det er en enestående opplevelse!
Ja, jeg ser på den.
Den er utrolig.
"Det var ingen tragedie da den dro.
Alvenes evige rike
ble velsignet med et nytt redskap og dets sjel
ville alltid være beskyttet."
Takk for hjelpen, alle sammen!
- Takk! - Ha det bra!
Det var en glede!
Kom gjerne tilbake!
Takk for hjelpen den korte tiden vi var sammen.
Greit.
Violet.
Ja.
Jeg...
Jeg jobber i manuskriptavdelingen,
men jeg har alltid villet samle dokumenter, som min far!
Jeg tenkte at mor ville komme tilbake med far hvis jeg ble her.
Så jeg ble her i mange år.
Det lot meg bli selvtilfreds.
Jeg lot det gjøre det.
Men jeg har bestemt meg...
...for å reise rundt i verden slik som deg.
Jeg kan havne i fare.
Og til og med dø!
Men jeg velger veien selv.
- Ja. - Og kanskje en dag
vil vi møtes igjen under stjernene.
Da er vi begge reisende!
- Violet Evergarden! - Ja.
Kan vi se på stjernene sammen hvis våre veier møtes igjen?
Kan vi?
Violet Evergarden?
Hva er sjansen for å treffe henne igjen?
Kanskje like sannsynlig som å få se kometen igjen.
Jeg skal ikke holde igjen mer.
Hun ga meg mot...
...til å gå videre.
En dag.
Tekst: John Friberg